אחרי שיחות קרובות עם אבא ודוד, נמאס לי מההתקדמות שלהם. אבל הדברים מקבלים תפנית חשוכה כשאבא שלי מראה עניין. אני לא הבת שלו, אבל הוא הכי גרוע מכל.
זו לא הפעם הראשונה שהייתה לי שיחות קרובות עם אבי החורג, דודי, ואפילו אבא שלי. זה לא שאני בתולה או משהו, אבל זה תמיד טוב יותר כשזה לא בן משפחה, אתם יודעים? האבות החורגים שלי מנסים להיכנס מתחת לחצאית שלי כבר שנים, אבל הצלחתי לשמור אותו במנוחה. הדודים שלי קצת יותר מכבדים, אבל הוא תמיד מעיר לי הערות מוזרות כאלה שגורמות לי לאי נוחות. ואז יש את אבא שלי... אוי ואבוי, הוא הכי גרוע. הוא תמיד מוצא תירוצים לגעת בי או לנסות להשיג אותי לבד. כלומר, אני לא הבת שלו, אבל הוא מתייחס אליי כמו אחת. ניסיתי לדבר איתו על זה, אבל הוא רק אומר שאני רגישה מדי. זה כאילו, שלום, אני עכשיו בוגרת, לא הילד שלך! אבל בכל אופן, זה הסיפור שלי. רק חשבתי שתתעניין.
עברית | Nederlands | Slovenščina | Slovenčina | Српски | Norsk | ภาษาไทย | 한국어 | 日本語 | Suomi | Dansk | Ελληνικά | Čeština | Magyar | Български | الع َر َب ِية. | Bahasa Melayu | English | Bahasa Indonesia | Polski | Română | Svenska | Русский | Français | Deutsch | Español | 汉语 | Türkçe | ह िन ्द ी | Português | Italiano